![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgV5PwooMceRxve5g-btNkO7WeDaZ1oOexMy9ne09WUOPvvZAAUhxF6oXbCgRoKGilO0vY5cYICJF-nCEmjvgj4ZKE866nCRYXSpePxyQfqSk6uWxCngNbpFmwZUnEYFy3k3pDYKv2dT6g/s200/macgyver.gif)
2002 Toscana
Esimese laagri tipphetki: kohtumine kohaliku mehann-MacGyveriga.
Teisel päeval, keset trenni, otsustas üks rattapedaal oma töölepingu lõpetada :( Veeresime lähimasse rattapoodi. Seal mõõdeti mind ja mu sõiduriista nii ja naapidi, räägiti palju palju... Allan vahendas. Sobrati kaelani tagavaraosade kastis ning lõpuks võeti sisekumm ja seoti rattaking kõvasti_kõvasti pedaali külge. Seda siis igaveseks, koos kingas oleva jalaga + jala küljes oleva Priiduga. Või siis, mitte päris igaveseks, aga vähemalt koju sõita oli ok :)
Poeke koos töökojaga, CICLI NIERI, kus mu jalg pedaali külge aheldati, kuulus ja kuulub tänaseni Andrea Nieri'le. Mehele, kes tol ajal oli profitiim Mapei mehaanik. See tähendab, et ta timmis selliste kollide nagu Johan Museeuw, Oscar Freire ja Paolo Bettini rattaid... ja loomulikult kaubeldi seal vaid Colnagoga.
„Noh, kas SCOTT’i siin ei müüdagi?... muahhhahhaaaaa...“ lajatati mulle nagu märja kaltsuga pikki ***e! Eluterve nöökimine ja aasimine on tihti meie ühistrennide kohustuslikus kavas. Kogu kohalik maanteerattapark koosnes pea eranditult makaronimaa enda toodangust. Bianchi, Pinarello, Colnago, Coppi, jne jne Muudest märkidest võis kohata vaid mõnda üüüüksikut Cannondale’i (seda tõenäoliselt tänu Mario Cipollini ja Saeco klubi sõiduriistadele) Aastaks 2002 oli Eesti turg SCOTTi poolt hurraaga vallutatud (kummardus Hawaii Expressile :), mujal Euroopas kinnitasid šveitslased valusalt kanda. Aga high end toodetele, tiimide toetamisele jne ei pandud veel erilist rõhku. Ses suhtes oli naljal isegi veits pointi, aga... mitte keeeeegi vähegi rattaspordiga kursis olev inimene poleks neverever uskunud, et läheb veel 3 kevadet ja sellest samast poest saab SCOTT esinduskauplus otse rattaparadiisi südames! Neri vahetas usku :) temast sai Saunier Duvali kunnmehann... (äge sõna, ise just leiutasin :)
SCOTT omakorda asus tipptiime toetama, esialgu Jean Delatour, siis Saunier Duval, tänaseks on jõutud Pro Touri absoluutsesse tippu... 09 istub Team Columbia scottidel.
Aga, et nüüd jutt liiga läilaks ei läheks, siis üks biiiig mistake, millega hakkama saime... jalutame õhtul meie laagripaigast kiviviske kaugusel paiknevas 20 000 elanikuga Montecatini linnakeses. Koht, kus juba Giuseppe Verdi armastas bassutada. Ühtäkki näen kutti, kel seljale kirjutatud - EESTI. Ok, ikka juhtub... aga siis veel kahte ja siis veel ja veel sinistes dressides mehehakatisi... mis toimub? Nimelt, eelmisel õhtul, kui meie lakke vahtisime ja roppe anekdoote rääkisime, kohtus meie külje all Eesti jalgpallikoondis Saudi Araabiaga. Kusjuures eelseisvatele maailmameistrivõistlustele warm up-i tegevad saudid said 0:2 tappa. Eesti võitis! Seda kohas, kus tõenäoliselt oli 19 kuni 19 pealtvaatajat. Itaallastele Eesti vs Saudi-Araabia on sama põnev vaatemäng, kui meile Kihvangoolia vs Tõngu rahvuskoondiste mõõduvõtt... rsk, krt...
Saudid kaotasid samal suvel MMil Kamerunile vaid 0:1, nii, et siit järeldame... ;) Loomulikult ei jõudnud me Itaaliast tagasi ka Eesti - Venemaa 2:1 mänguks :( ainus järeldus... armastame rattasõitu ikka täiega :D
näe on jah Scott Columbia ratta sponsor :)
VastaKustutahttp://www.cyclingnews.com/newsphotos.php?id=/photos/2008/news/dec08/dec03newsTeamColumbiaCamp/gallery-dec03newsTeamColumbiaCamp
Tere Anonüüm :)
VastaKustutaRattad on tiimil jah juba detsembrist käes, aga uue võistlusvormiga pole veelmaha saadud... eelmine rattapartner laiutab seljal. Huvitav, kas rootslane Thomas Lövkvist ikka sellise rattaga http://www.cyclingnews.com/newsphotos.php?id=/photos/2008/news/dec08/dec03newsTeamColumbiaCamp/tom oma koha meeskonnas täidab? :D